КОНЦЕПТУАЛЬНІ ЗАСАДИ ФОРМУВАННЯ ДЕМОКРАТИЧНОЇ СИСТЕМИ В ОРГАНІЗАЦІЇ ПУБЛІЧНОЇ ВЛАДИ - Титаренко, Любов (Теоретичні та прикладні питання державотворення, 2025)
У статті досліджено концептуально-організаційні засади ролі публічної служби у формуванні, розвитку і збереженні демократичного суспільства держави. Розкрито значимість того, що демократичні процедури адміністративних послуг надають можливість громадянам брати участь у виробленні рішень з питань загальносуспільного значення і, таким чином, залучати до управління державою громадян, легітимізуючи важливість сфери управління. Підкреслюється гнучкість концептуально-організаційних механізмів для збереження інституційної стійкості та суспільної довіри під час викликів сьогодення війною. Окреслюючи організацію публічної влади, її інструментальну спрямованість (за допомогою демократичних процедур), викристалізовуються цінності, з приводу яких у суспільстві існує консолідація зусиль стосовно захисту цілісності України. Крім того, розглянуто значимість підтримки суспільством демократичного вибору щодо реалізації загальнолюдських цінностей в країні, стандартів і правил поведінки, які входять до практики життєдіяльності збереження і розвитку держави. Досліджено, що демократичні цінності виникають у суспільстві не тільки шляхом його закономірного розвитку (завдяки повторенню певної моделі поведінки), а й шляхом усвідомленого реагування на загрози і виклики війни, прагнення людей до втілення в життя ідеалу демократії. Проаналізовано трансформацію організаційних підходів в публічному управлінні, відбувається визнання їх важливості шляхом забезпечення безперервності адміністративних процесів, підтримки суспільства та ефективного управління кризовими ситуаціями. Визначено напрями реформування публічної служби для підвищення її стійкості та адаптивності в екстремальних умовах. Особливу увагу приділено цифровізації публічних послуг як інструменту, що забезпечує прозорість та доступність управління навіть у зонах підвищеного ризику. Обґрунтовано, що активне залучення волонтерського сектору та громадських організацій до процесу прийняття рішень посилює соціальний капітал і згуртованість нації. Доведено, що етичні стандарти поведінки публічних службовців стають фундаментом для відновлення суспільної справедливості та подолання корупційних ризиків. Розглянуто досвід децентралізації, який продемонстрував життєздатність місцевого самоврядування у забезпеченні життєдіяльності громад під час криз. Акцентується на необхідності запровадження інноваційних моделей комунікації між органами влади та громадянами для оперативного реагування на гуманітарні запити. Виокремлено роль професійної підготовки кадрів публічної служби, орієнтованої на стратегічне планування та психологічну стійкість у роботі з населенням. Підсумовано, що синергія демократичних цінностей та ефективного адміністрування є головною запорукою зміцнення демократичного вектору розвитку та успішної європейської інтеграції України в післявоєнний період.