УПРАВЛІННЯ РОЗВИТКОМ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОГО ПОТЕНЦІАЛУ РЕГІОНУ - Сахарова, Катерина; Волошин, Роман (Теоретичні та прикладні питання державотворення, 2023)
У статті наводиться теоретичний аналіз концепції управління розвитком інтелектуального потенціалу регіону в контексті сталого розвитку. Метою статті є визначення теоретичних контурів концепції управління розвитком інтелектуального потенціалу регіону як каталізатора сталого розвитку. Теоретико-методологічною основою роботи є положення теорії публічного управління та адміністрування, наукові дослідження щодо інтелектуалізації процесів сталого суспільного розвитку та реалізації державної регіональної політики. До структурних елементів регіону як сфери формування інтелектуального потенціалу автори відносить ті з них, що забезпечують виробництво, використання та поширення знань, що сформувалися і функціонують у певному регіоні, а саме: сфера наукових досліджень (науково-дослідні установи), що сформувалася та працює у регіоні; регіональна система освіти; регіональне інноваційне середовище; заклади культури регіону; підприємства та організації усіх форм власності, які забезпечують капіталізацію знань та інновацій. Ці елементи визначають зміст інтелектуального потенціалу регіону, форми його прояву і вплив на сталий розвиток території. Обгрунтовано, що в умовах цифрової трансформації в Україні, вимушеного переміщення населення та структурної реорганізації економіки, викликаними повномасштабною війною, має бути сформована нова система управління розвитком інтелектуального потенціалу регіону. Встановлено, що процес розвитку інтелектуального потенціалу регіону залежить від стратегічних пріоритетів, особливо в умовах війни. На думку авторів, управління розвитком інтелектуального потенціалу регіону – це сукупність дієвих та конкретних впливів на міру його здатності при даному рівні свого розвитку в конкретному просторово-часовому континуумі реалізовувати можливості, що містяться в його наявних інтелектуальних ресурсах, з метою забезпечення пріоритетів територіального розвитку на основі сукупності знань, умінь, компетенцій, повної інформації, цифрових технологій, інтелектуальної власності та здатності до цілепокладання та ціледосягнення, яка перманентно відтворюється.